XXX. CAP.Om kärleekens Fruchter.1. Cor. 13. v. 4. 5. 6. 7. & 13. Kärleken är tålig och mild/ kärleken affwundas intet/ kärleken skalkas intet/ han vpblåses icke/ han skickar sigh icke ohöfweliga/ han söker icke sitt/ han förtörnas icke/ han täncker intet argt/ han glädz icke öfwer orättfärdigheet. Men han frögdar sigh vtöfwer sanningen. Han fördrager all ting/ han hoppas all ting/ han lijder all ting/???Men såsom lijffzens trä war planterat mitt vthi Paradijset/ och baar sådana frucht/ at then som ther vtaff åt/ han skulle lefwa ewinnerliga/ såsom Moses thet således tilkenna gifwer: Men nu på thet han icke skulle vträckia sina hand och lefwa ewinnerliga. Tå lät Herren Gudh honom vtu lustgården/ at han skulle bruka Jordenna ther att han tagen war: Altså hafwer och Gud mitt vti then Christeliga Kyrckiones paradis satt Jesum Christum/ på thet alle Christtrogne skulle vtaff honom lijff och krafft bekoma. Ty hela Christendomen består vti troone och kärlekenom/ oc genom troon för Jesu Christi skul/ behagas heela the Christtrognas lefwerne Gudhi ganska wäl.Men om wår nästa skal något tient blifwa/ så måste jw thet vtflyta af kärlekenom. Ty alle dygder vthan kärleken äre dödhe och gälla intet/ ja icke troon sielff. Hwilken oansedt hon gör fuller Menniskian rättfärdigh/ när hon allena annammar Jesu Christi dyra förtienst: Men thet bör man här lijkwäl lära/ at vti rättfärdighetenne warder intet til Menniskiones egna/ antingen föregångna eller och effterkommande werck ansedt/ utan allenast til Jes. Christum. Doch så/ at om kärleken icke fölier så är troon icke rätt/ vthan allenast itt skrympterij/ fast än hon giorde Mirakel/ lijkasåsom kroppen är dödh vtan siälen: Altså äre then andeliga inwärtes Menniskionnes lemmar/ thet är/ alla dygder döde kärlekenom förvtan. Therföre hafwer och S. Paulus satt kärleken före at wara troones proff/ och fordrar en sådana troo som wärckar igenom  kärleken. Rättfärdigheten warder oss aff Gudi tilreknat vtan gerningomen. Dochlijkwäl/ när som wij måste något handla medh wårom nästa/ in foro Charitatis, Tå måste wij med gärningomen omgå och aff kärlekenom tiena wårom nästa. Thetta är troones proff. Therföre kallas Troon en sådana dygd/ som wärckar genom kärleken.S. Paulus vpräcknar här vti thetta rummet/ fiortonhanda sköna fruchter/ som thetta ädla träät bär/ hwilka vti en godh ordning således som effterfölier/ framställas och förklaras/ ?.I. Kärleken är toligh/ tålamodet är kärlekens första frucht/ hwilken wij intet kunna lättare igenkenna/ än som vti wårom Herra Jesu Christo. Ty vthi Jesu Christo måste wij icke allenast thenna fruchten sökia/ såsom vppå lijffzens trää/ vthan och smaka och äta henne/ och vthi heela wårt lefwerne förwandla henne aldeles in succum & sangvinem. See man vppå wår Herre Christum/ huru han hafwer medh ganska stort tålamod kunnat fördraga thenna werldennes ondskan och therigenom lockat syndarena til bättring. Gär tu oc thet samma/ så lefwer then sachtmodige Christus vti tigh/ och tå warder tu medh honom såsom en lem til sitt hufwud insatt blifwer.II. Mild. See och vpå frälsarens Jesu mildheet/ hwar hafwer man hördt täckeligare Leppar? hwar man förundrar sigh på hte nådefulle ord som gingo aff hans mun. Så gör oc tu/ tå talar Christus genom tin mun/ ock tu blifwer medh honom förenat/ allenast thet går vtaff en hiertelig kärleek.III. Kärleken affundas intet/ thet ät kärleken är intet harmgirugh/ vtan han tilgifwer och förgäter gärna owänskapen/ såsom Gudh gör: Han träter icke til ewigh tijdh/ och wredgas icke ewinnerliga: Han handlar icke med oss effter wåra synder/ och wedergäller oss icke effter wåra missgärningar. Så lärer Proph. Ezech. Om en ogudachtig omwänder sigh ifrån alla sina synder som han giordt hafwer och håller alla mina rätter/ och gör rätt och wäl/ så skal han lefwa och icke döö. Men på hans öfwerträdelse som han giort hafver/ skal intet tenkt warda: Item, Jagh hafwer jw altijdh och allestädes hafft tigh kär/ therföre hafwer iagh dragit tigh til migh aff blotta barmhertigheet. Therföre brister migh mitt hierta för hans skul/ at iag måste förbarma migh öfwer honom/ sägher Herren. Item, Jagh vthstrycker tin öfwerträdelse för mina skul/ och kommer tina synder intet ihogh. Gör och tu sammalunda/ tilgiff gärna och förgät owänskapen/ så warder och Gudh förgätandes alla tina synder: Tå hafwer tu Christi sinne och blifwer så förenadt medh honom.IV. Kärleken skalckas intet. Thet är/ en rätt kärlek handlar intet mootwilleligen eller illisteligen medh sinom nästa: Han ställer ingen fram til at för andre begabbas/ bespottas eller försmädas. Sådana hemlige Bofwestycke hafwer kerleken intet medh sigh/ vtan han hafwer altijdh itt fritt/ vppenbart och ett vprichtigt sinne.See man på Jes. Christum/ huru han hafwer altijd hafft ett vppenbart/ liufligit oc wackert hiertelagh/ och alt hwad han hafwer sigh företagit/ thet hafwer han ment ganska wäl om/ oc rätt vtaff hiertans grund sökt alla menniskiors hälsa: Altså måste och tu göra/ så är och Christi godhiertigheet och trooheet vti tigh. Rätt såsom wår Herre Christus hafwer vtaff hiertat meent alt gott emoot oss alla/ så wil han och at wij skola thet samma göra emoot hwar andre inbördes: men hwar thet icke kanskee/ tå äre wij icke heller förente medh Christo/ såsom lemmarna medh hufwudet.V. Han vpblåses icke. Thet är/ kärleken är intet stålt/ vpsuullen/ högfärdigh/ then som söker sitt egit beröm. see vpå Jesum Christum: Och thet begaff sig/ at en Qwinna hoff vp sina röst ibland folket och sade til Jesum: saligh är then qweden som tigh burit hafwer/ oc the spenar som tu dijt hafver/ men han sadhe: Ja salige äro the som höra Gudz ord och göma thet. Och altså wände Christus thet berömmet ifrån sigh (hwilket honom doch medh rätta tilhörde/) och vti ödmiukheet gaff han Gudi ährona: Så måste och tu göra/ om tu eliest wilt at then ödmiuke och sachtmodige Christus skal lefwa vti tig och tu vti honom. Thenne är then rätta kärleken/ som intet vpblåses/ när som tu intet wender något loff eller beröm til tigh sielff/ vtan til andra.VI. Han skickar sig icke ohöfweliga/ såsom genstörtige och halsstarrige menniskior/ vtan han ställer sigh höfweligha för hwar redeligh Menniskia. See vppå Herren Jesum Christum/ han skrijade och ropade intet/ han war intet knorrisk eller grufweligh. Uthan medh en hiertans fromheet vthi sitt omgänge/ och liufligheet i talande förhölthölt han sigh altijdh beprijseligen för sinom nästa och ibland alla Menniskior. Gör och tu thet samma/ så hafwer tu affmålat tigh vti hans Ansichte/ och tå blifwer tu förwisso medh honom förenat.VII. Han söker icke sitt/ thet är en hiertans frögd för en sann Christen/ när som han kan tiena androm oförskyldt/ förvtan sin egen nytta/ och jw flerom/ thes heller gör han thet aff kärlek. Så gör oc Gudh han gifwer oss vtaff idel kärlek alt gott oförtient/ ändoch han hafwer sielff ingen nytta thervtaff. At tu tienar Gudh/ ther aff hafwer Gudh ingen nytta/ vtan tu sielfwer. Förthenskul hafwer Gudh befalt tigh at wara from och fruchta Gudh/ på thet tu må rätt brwka hans kärlek och bekomma ther igenom Gudz H. wälsignelse. See vppå tin K. Herre Jesum Christum/ huru han icke vti thet ringaste hafwer sökt sitt/ vtan vti alt thet han til wåra saligheet oss förtient hafwer/ thet anförde han sigh sielff intet til någon nytta: Han war kommen/ icke på thet/ at han skulle låta tiena sigh/ vtan han skulle tiena androm til godo. Ja/ såsom itt fruchtsampt trää/ thet gifwer hwariom och enom vtaff sine frucht at äta/ hafwandes intet anseande til någon person/ ey söker thet för sig sielff någon nytta ther aff/ vtan gifwer androm så gott med sigh som Gudh thy hafwer medhdelt: Om thet hadhe något bätter i sitt wold/ så  gofwe thet och sådant medh sigh/ vthan alt nijt/ haat och afwund: Vti lijka måtto hafwer oc then Menniskiohulle och gode Christus altijd förhållit sig emoot alla Menniskior/ han hafwer gifwit oss sigh sielff til egendom/ ja/ Gudh Fader hafwer gifwit sigh oss til lijffegen vti Christo/ på thet/ at alle ting vti Christo skulle höra oxx til och Gudh sielff. Han är thet aldrahögsta och yppersta goda/ och thet alt/ thet är/ sigh sielfwan meddelar han oss sine fosterfår: Gör och tu sammalunda tå warder tu och vthi Christo itt fruchtbart trää/ aff hwilket rättfärdigheet och loff skal vpgå Herranom. Tå grönskas och blomstras wår Herre Christus vthi tigh/ såsom itt lefwande wijnträä och itt Palmträ/ thet som alt för itt grönskas.VIII. Han förtörnas icke/ thet är/ när som wreden tager så öfwerhand vti sin högste Grad/ at man nödgas vthi wredzmode skiffta någhre obeqwemlig ord medh sinom nästa/ tå swär oc bannas han intet så hijsligen och ochristeligen som en part göra/ som förbanna grufweligen sin nästa/ och vtspy allahanda förgifft på honom. Åtskoda ther emot tin K. Frälsare Jesum Christum: Icke skrijade han eller ropade/ oc ey heller war han grufwelig/ ?. vtan lijff oc wälsignelse. Och oansedt han hafwer ropat wee vtöfwer thesse städerna: Chorazin/ Capernaum och Bethsaida/ såom och vtöfwer the gen strefwoge oc hårdnackade Phariseerna/ ropade han fuller många reesor wee/ ?. Men sådant är icke skedt vtaff någon argheet/ ilwiliogheet eller syndachtig förbittring: Vtan tnet war allenast en stren och alfwarsam boot-predikan/ ther igenom sökte han en alfwarsam boot och bättring. Altså råder oc then H. Ande vthi Epist. til the Heb. säyandes: Seer til at ingen försummar Gudz nådh/ at icke vpwäxer någon bitter root och gör något hinder/ och månge måtte genom henne besmittade warda.IX. Han täncker intet argt/ see vppå Gudh och vpå hans Faderliga hiertelag ty så säger han: Jag weet hwad tanckar iagh hafwer om edher/ säger Herren: (R?). fridzens tanckar och icke bedröfwelsens/ och iagh skal gifwa ider en enda som i wänten effter. Och j skolen åkalla migh/ och gå och bidhia migh och iag skal höra eder. Och i skolen sökia mig och finna migh. Ty om j migh aff allo hierta söken/ så skal iagh låta finna migh/ säger Herren. Här aff följer thetta/ at then som hafwer fridzens tanckar emoot sin nästa/ han hafwer Gudz hierta oc Christi sinne/ och han är medh honom förenat såsom en lem medh sitt Hufwud.X. Han glädz icke öfwer orättfärdigheet/ thet är/ han glijser och leer icke i näfwan när them fromom skeer öfwerwåld och oförfätt/ såsom Simei giorde/ tå K. David flydde för sin son Absolon. See man vppå Jesum Christum/ hwad för en hiertelig medömkan han hade medh Apost. Petro/ när som han honom förnekat och vthi en stoor missgärning fallit hade. Tå sågh Christus vppå honom/ oc medh thetta sitt nådefulla åseende/ hafwer han lijkwäl vprättat honom igen. K. David säger: Herren skaffar them rätt som wåld lijda. Herren vp?rättar the som nederslagne äro. Ach/ huru bitterligen hafwer Herren Christus gråtit vtöfwer Menniskiones fördärff och vtöfwer Judarnas jemerliga vndergång: Huru flitigt vpsöker han oc lockar the förtappade fåren: Altså när tu seer tin nästas fall/ tå begråt honom/ förbarma tigh öfwer honom/ oc hielp honom draga sina bördo/ så warder tu oc Gudz lagh vpfyllandes. Såsom Christus hafwer dragit vppå sigh alles wår byrdo/ tå warder tu oc en sann lem vti honom/ och tå är Christi lijff uti tigh/ och tå gör thetta Hufwudz lijffachtihgeet alla tina Lemmar lefwande.XI. Men han frögdar sigh vtöfwer sanningen/ och när som hälst wäl tilgår. See vppå Jesum huru högeligen han frögdade sigh vthi Andanom/ tå hans siwttiyo Lärjungar kommo igen och förkunnade Ewangelij rijkeliga framgång allestäder ther som the hadhe predikat Gudz H. ord/ och huru han therföre prijsade gud sin Himmelske Fader. See och vppå the H. Englar/ huru storligha the glädias vtöfwer en syndare som sig bättrar. Gör tu oc thet samma/ så hafwer tu itt ängelskt/ ja Gudz egit sinne.XII. Han fördrager all ting/ ther med synderslijtes icke fridzens band. Utan man lijder gärna medh tålamodh sin nästas bråck och feel/ effter S. Pauli Exempel/ then som så säger: Them swagom är iagh swag worden: På thet iagh winna nå the swage. Jagh är hwariom manne worden allahanda/ på thet iag skal jw några saliga göra. Han tror all ting/ thet är/ kärleken förseer sig intet ondt til sin nästa. Han hoppas all ting/ ther med önskar han at hans nästa måtte alt gott tilfalla. Han lijdher all ting/ och ther medh tienar han sinom nästa myckit til froma. See vppå frälsaren Jesum Christum/ han hafwer för wåra synders skul lidit then högsta smäleek/ bedröfwlse samt then aldrastörsta armod: at wij vti honom måtte få en ewigh ähra/ frögd och glädie.XIII. Kärleken tröttas icke/ han håller intet vp. See här vppå Gudz kärleek/ Herrans nåd warar ifrå ewigheet til ewigheet öfwer them som fruchta honom. Therföre beder Herren at han skal wara eder nådeligen/ och är vpstånden/ at han skal förbarma sigh öfwer eder. Hans kärleek är starckare än döden/ hwilken myckit watn vtsleckia kan. Och ingen ting skal kunna skilia oss ifrån honom. Han förbarmar sigh vtöfwer oss medh ewiga nåde.Och oansedt HErren Zebaoth talar sålunda til Proph. Jerem. Thet än Mose och Samuel för migh stodo/ så hafver iagh doch intet hierta til thetta Folcket/ ?. Thetta skal man förstå om them som aldeles motwilleligen förskiuta Gudz barmhertigheet ifrån sigh/ förachta Gudz milda nådh och missbruka henne på mångahanda sätt. Men ingalunda länder en sådan grfwelig hotelse til them som Herren vtaff hiertat fruchta: Ty bergen skola wäl wijka och högarna falla: Men min nådh skal icke wijka ifrån tigh/ oc mins fridz förbund skal icke förfalla/ säger Herren tin förbarmare. Altså skal icke heller wår kärleek tröttas vtöfwer wåra owänner/ myckit mindre emoot wåra wenner; Uthan jämwäl altijdh bör han wara brinnade emoot them/ såsom Jesus Christus/ then ther sade: Fader fördåt them thet/ ?. Tå lefwer och beder Christus vti tig.XIV. Men störst ibland dygderna är kärleken/ ty Gudh är kärleken sileff. Hwad kan tå wara större än som han är? Kärleken är lagzens fullbordan/ och alla bodh är then samme författade oc beslutne/ ja/ han är wqighblifwande: När som troon/ hoppet och språken/ ?. wensa igen/ tå blifwer lijkwäl kärleeken til ewigh tijdh behållen. Så snart wij äre komne til en fullkommeligh saligheet/ then wij i thett lijfwet hafwa förhoppas/ tå är ock troon kommen til sin ende. Ty alla dydger och wälgärningar som bewijsas wårom nästa/ och alla gåfwor förvtan en rättskaffens och brinnande kärlek/ the äre allesammans onyttige och falske. Ty han skal gifwa oss framdeles itt wist witnisbyrd/ at wij genom troon vppå Christum hafwa ärfft en ewig saligheet. Therföre måste en rätt Christen Menniskia intet sträfwa effter någon gåfwa eller konst så högeligen som effter kärleken/ och ther medh få kenna Christi kärleek/ then som widt öfvergår all kunskap: På thet (säger S. Paulus) j mågen vpfylte warda medh allehanda Gudz fullheet/?.XXXI. CAP.Egenälskningen och egen äran fördärfwa och til intet göra/ the högste och aldraskönaste gåfworna vti Menniskionne.1. Cor. 13. v. I. Om iagh talade medh Menniskiors och Englars tungor/ och hade icke kärleken/ så wore iagh en liwdande Malm eller en klingande Biälra.At S. Paulus så högdt berömmer och vphöyer Kärleeken fram för alla andra dygder/ thet skeer nu här för then skul: Ty Gud är sielff kärleken. Så höglofligh och beprijseligh som Gudh sielff är/ sij/ rätt så höglofwande är och kärleken vti Gudi: Aldenstund thet fins ingen större dygd hwarken vthi Gudhi eller Menniskionne/ än som kärleken.Men thetta bör man wäl här achta/ at Menniskiones kärlek är träggiehanda/ antingen lefwande/ reen/ lutter och obefläckiat kärleek/ eller oc en falsk/ oreen/ skrymptachtigh och befläckiat kärleek. Then reene och luttre kärleken är ewen sådan/ som S. Paulus hafwer herlighen beskrifwit medh många sköna egenskaper oc fruchter såsom man nu här hördt hafwer. Then falske/ oreene och befläckiade kärleken/ är en sådan/ som vti ord och gärningar/ vti höga gåfwor/ faar med idel skrympterij oc söker altijd sin egen prijs och beröm/ sin egen nytto och fordeel/ och hafwer dochlijkwäl thet vthwärtes skenet/ lijka såsom han wore ther med både Gudi och menniskiom til tienst: Men vti then inwärtes grunden är intet annat än idel falskheet/ egit beröm/ egen ära/ egen nytta/ egen älskning/ och ehwad som hällst vtgår aff en sådan grund/ thet kommer intet aff Gudi/ vtan aff diefwulen/ och han är ett skadeligit förgifft/ hwilket förderfwar alla goda wärck och alla godha gåfwor. Såsom ett blomster/ hwilket oansedt thet är fuller ganska wackert och skönt til vthwärtes fergan/ luchten och smaken/ och hafwer doch inne medh sigh itt förborgat och skadeligit förgifft/ som man sådana här vppå Jordenne många kan finna: Så är doch omsijder thes sköna färga/ liufliga lucht och söta smaak menniskiomen ja icke allenast onyttigh/ vtan aldeles dödeligh: Altså hafwer thet sigh medh ene Menniskio/ fast än hon hafwer aldrig så sköna gåfwor inne megh sigh/ ja/ om the än wore änglagåfwor/ och är doch ther hoos full medh högfärd/ egen ähra och älskning/ ?. så äre the samme henne icke allenast til intet gott gagnelige/ vtan lända henne omsijder til ett ewigt fördärff.Ty/ alt thet som skal wara gott/ måste och wara luttert och reent/ ja/ thet måste vtflyta och komma i från och aff Gudi/ och thet måste taga sin ända vti Gudi. Sij/ hafwer thet nu någon annan vrsprung eller ende/ så kan thet intet wara något gott. Emädan Gudh är silfwa vrsprunget til alt gott/ och hwad som gott är/ thet kan ingen annorstädes komma än som ifrån Gudh. Och slt thet Gudh werkar vti titt hierta/ thet är allena gott. Men hwad som tin egen ähra