[Uppsala stadga 1344 – DS 3864 ; SDHK 5076]

	Wi Magnus med Gvdz Naath, Konunger Swerikis, Norikis oc Skane, hawm sannelikæ oc ofsannelikæ forstandit, at i warom barndoom waxto vpp manghahanda sithwæniør, flere hartha oc ogagnlikæ, æn gaghnlicæ oc gothæ, med somlikum aalmogha, ooss til myklæ drøwilsæ, oc spakum mannom til manghra handa thungæ. Nu sithæn wi til ara komum, hawm wi bithitt, rathitt oc harþlikæ ræfst, høøt, med warom orthum, at ater skulde wændæs aaf tholikom krankom gierningom. Faa jæru þe thætt giorþo annatyggiæ for waræ bøn skuldh, raaþ ællær hoozll. For þen skuld kommum wi a moott warom goþom ok witrom Rathgiwarom till Vpsalæ æffter vaars hærræ byrþ Millesimo CCC XL quarto, die beati Nicholai, wæghande med þøm, huru gooþ sithwæniæ oc rætter matte stafghas oc staþfæstæs, kranka siþwænior oc vrætter niþer læggiæs, oc vnytæ gyøras, med lyuwo æller med leþo, æffte þy sum Guþ gaf os oc warom Raaþgiwarom raaþ oc makt till, ræþændis at wi barom egh ællær wærþelikæ Kunungs nafn waartt. 
	Først samþictum wi oc staddum, at alder Swerikis aalmoghe scal hawa friþ a sik oc allo sino, þolikæn sum bæztær war i warræ forældræ daghum. 
	Annat at hwa sum riþer med fullom wapnom in waro [?iuer] Lande, vtan waart orlof, æller þeræ manna, sum þætt i hænder sæz a wara wæghnæ, æ hwatt hælder han ær i manwææt æller egh, þe skulu mistæ hæstæ, waapn ok alt þe fa med þøm, ok þætt skulu þe hawa sum þøm faa, æffter waro buþi, æller þeræ manna, sum þætt jær ij hænder satt a wara wæghnæ, ok bøte XL mark, vm han warþer þær laghlikæ tillwniin, oc þætt jær waar ensak.
	Forbiuþum oc vnder wara vinskapp, goþgyærningæ oc kærleek, med nokarum stoorflokkum iwer Land att riþæ, jattum ok staþlikæ oos þylikæ stoorflokka war Land øþa med waro makt, minne skula gyora æn þe sik egh syælwe styræ wiliæ. Byskoper riþe loflika iwer Land till waar, med þrætyughu hæstæ; waar Æmbezman riþe i warre bortowæru med fæm hæstom oc fyuritighi; Riddæræ oc Swenæ aaf wart Raaþ riþen iwer Land till waar, æller oc annar staþ æffter ærindom synom, med tolf hæstæ hwar þeræ at mæsto; Riddæræ þe egh æru i waart Raaþ, riþen med atta hæstæ; Swenæ Riddæra wiþerlikæ vtan wart Raaþ, riþen med syæx hæstæ; Minne mæn for sik med þrym hestom, vtan þætt sey i hærfærþ, þa magha Riddaræ oc Swenæ med flere hestæ att riþæ. Hwa sum hyær gyor a moot, bøte oc fiuritighi marker, oc þætt ær war ensak. Oc þætt agha þe fyri skuþa sum varn doom hawa, hwar mannom þe æru. Samþyctum oc þætt att vaar Embetzman skal war aarliken Jngiæld vpp bæra litin oc mykin; han oc þri aaf wartt Raaþ i Laghsaghu hwarie, mæþan wi af Landitt fara, skulu warn doom hawa.
	Samþøcþom oc þætt oc staddum, att Tæwærne skulu skipas aa Aalmænningx væghum, Rættæra i stoorbyum, sum egh gita Tæwerne warit, wæghfarande mannom att sæliæ matt oc hæsta føþo, hus læna þøm sum beþæs med gooþ wiliæ, stuw, sømpnhærberghe, stallarum i uutt husum, þo swa att fænæþer æghandens egh uutt skiutis. Twe hærberghæræ skulu wara i køpstaþi hwariom, sum wæghfarandæ mannom skulu sæliæ matt oc øøll, hø oc hæstæ korn. Gijlt nøøtt agher bonde sæliæ før tolf øræ. Gamalt faar fyiuræ ortugher. Mark flæsk æller smyor for þre pænningæ Swænskæ. Gilt fang hø for fyuræ pænninga Swænskæ. Øøl oc brøþ æffter þy som þætt giælder a rættom Torghsdagh i næstæ køpstaþ. Hæstæ korn skal køpæs swa att spander [gyælder] twem pænningum meer æn han gyælder i næsta køpstaþ, ok skieppa enom pænningom. Sælia egh bønder, æller huus læna sum før ær sakt, bøten þre mark, eena mark oss, andra hæræþe, oc þriþio maalsæghændæ. Egh agha ok bønder samu mannom i samu færþ [matt att sællia], vtan till eens maals oc ennæ natta foþer. Egh oc till nokara nestning æller bortførsl, vtan bønder syælwe wiliæ. Egh oc flerom saman æn skipæt ær, oc før ær sact. Swa [?Hwa]  sum oc taker nokat aaff præste æller bondä, ællæ gyæste þerä huus a moot þerä wiliä, oc þessom warom stafgha, oc warþer prøwatt til hans med fullom skiælum, þa aghum wi oc skulum lijf aaf lata taka med swärþ, hoghum sum laghum för slikt wälde. Vääl moghu oc skulu þolike mæn forwnne faangas aaf Laghmannom oc minne domarom, æn egh lijf mistä för æn þætt hawer waritt firi os syæluum oc warom dome, äller 'erä sum varn doom hawa. Warþer oc nokar aaf äghænde äller oc wäriændä i þy sama dræpin, han þylik gyør, ligge vgilder, sva sum för swärþe waro. ﬁätt sum egh bereþis för æn gyæster af garþe riþer, þætt ær røwatt oc ekke køpt, æn bonden a kiærer, oc stande sama ræätt för ær sact. 
	Hwilikin gyæster, een æller flere, aaf þøm sum saman æru, vm maal oc matu att þætt sinne þe gyæstä, dræper æller dræpa med odd æller ægg, til bloþ sarghar æller sargha, æller med nokarum wretz wærkum gyor þøm bloþwite æller blanaþ, fangas han a færske gyærning, miste lijf for lijf i þæssu male, swa manghe med wretz handum [?werkum] hugg, æller styungh a han lagþu, fangas han egh a færske gyærningh, komi feloghær for oss ællær þøm varn doom hawa, oc fraan oc hawi siþan fyoghortaan natta dagh, bøte hand firi saar, bloþwite æller blanaþ, alle þe þætt giorþo, oc ogilt alt þætt þe fingo a tomptinne, aaf bondanum, hans husfru, barnom æller hyonum, ok gilt sum før ær sakt, alt þætt þøm giorþes a tompt þeræ.
	Riþer gyæster aaf garþe wreþer, att han fik egh allan wiliä sin gyøra, gyør han annan tijma for þætt sama draap, saar, bloþwite æller blanaþ laghlika tilwnnin, stande sama rætt sum før ær sact: þy att han agher egh hæmpnæs æffte brotlikum pænningum sinom firi gyæstningh sinæ. 
	Ælleghis vm all maal æghær Tawernes husbonde, hans husfru, barn oc hyon i bonda friþ oc laghum att vara, þa þe egh giæstæs. Tolf mæn samþykte, walde oc tilnæmpde af oss oc Laanzmannum i Laghsaghu hwarre skulu alla act oc wiliä hawa upp at leta oc openbara hwar i manghum hundærum ællær hæræþum hanum warþer skipat yuer att seya. Aller þe almoghan ofriþa a moot Kununglikan rææt varn, oc þessom stafghä, þætt oc swæria a Gvþ, hans hælghædoma oc þerä syælfrä iorþrikis heþær, at þe skulu med þerä bæzstä samwit, ængin þæn sakan gyorä sakløs ær, innæn fornæmpdum brutum: ængin þæn oc osakan gyora sum þerä siælfrä samwitt oc skiel visær þøm sakan wara, oc þætt egh lata for frænzsæmio, maghsæmd, winskap, rædde æller nokara wild, Swæriände oc sic syælfwa alla førnæmpdä Articulos vbrutlika halda skula vnder sama forsagþa rææt. Hwem þæsse førnæmpde tolf æller syu af þøm væriä, æru warþe for os oc warom dome: hwem þe fælla æru fælde vnder wara Ræfst, med hand oc hals, æffter þy sum brutt æru till, æn rættær akiærande ær til; oc kyære sik a helghom dagh næstom vpenbarleka for Soknæmannom oc nagrannom, swa oc a førstä þinge Laanz, hundæris æller fyærþungs, þær han boor, æller innæn næstu syæx vikum for oss syæluum, æller for þøm fyrum varn dom hawa, æffter þætt gyærningen war gyor. Kyæres ey sum før ær sakt, þa jær hwars manz kiærä vm þesson maal døþ oc ogild, þy att all kiærumaal sum længe standa vkiærþ, dragha giærnä vsannind in til syn, æn þøn kunno kyæræs. Thæn a kiæres komi felogher til swars fyri þøm tolf, oc fra þøm oc hawi fyoghortan natta dagh. Vill han egh til swars koma, oc ær vtan san forfall, fællis æpte brutum sijnom, oc gange rættren ywer han. 
	Førnæmpde tolf skulu a hwario are tøswar finnas at minsto hwar oc næær þøm þykker, sik at sæmia baþe vm værio oc fællo, oss æller þøm warn doom hawa med hemelikum buþum vmbiuþa sum skiotast, wiþer naffn alla þerä þe fældo. Wi aghom þøm tolf for allom waþa oc skaþa, sum þe firi þesson maal kunno i koma, væria oc vpp aff at taka sum oss syælwæn, swa oc þe oss siælwæn størkiä, at rætta oc næfsa þolkom ondom gierningom. 
	Nu æn þæn saken gifs, jæfwer oc ræþis nokan af þøm tolf vrættä, vild hawa med sik, æntyggyä før skyldskap, maghskap, vinsæmd, feeghd, awnd æller owiliä, oc gitær þætt mærkelikä prøwætt oc fulkompnatt in till eens tweggiä eller þriggiä, þa skulu þe oc egh flere vtt afsætiæs, oc andre swa manghe i þera staþ i þy sinne oc egh længer.
	Nu wændis manne þyufsak till, æller hwariahanda brutt þætt hælzt æru, taks man, bastas, bindz, ællär pinæs vforwnnin egh openbarleka i handum takit, vtan varn doom, æller þerä varn doom hawa, þæn swa gyor, hawi Konungs Ezwøre brutitt, oc takins egh fyrttyghi mark sum forþum: þy att hwar man aghar friþ a sino gotze oc pænningum at hawa, oc særlika a syælfs sins likama æller liwe.
	Samþyktum oc stafghum, at hwar sum taker med walz werkum aaf þöm i handum hawer, huus, jorþ, vatn ællær vatswärk, æller med nokara handa aatgyærþ vnyyt gyor for hanum, oc vil sik eghnä, æller oc løsä pænningä, gyælde ater skaþan oc a XL mark, oc hawi forgyort sinom ägholutt þär i, æn han war nokar, oc aghe þæn i handum hawer, vtan þætt se gyort æffte lagha tiltalu, swarum oc lagha domom; for þy att þæn sum lagh forsma, aghar af laghum wara forsmaþer. Med laghum oc lagha domom skall man sitt kræwiä, aterfa oc sik eghnä, æn egh med rane äller walz warkum. Hwar sum gyuer malsäghandä ræät fra sik, hawi forgiort sinom ræt viþ 'än brwtlikä. Oc þän sum malsäghandä rætt þygger, hanom swaris hwarte med laghum æller pænningum.
	Ængin taki annars manz talu till sin, vtan swa sum Lagh tilsighiæ. Hwa sum þæt gior, bøte os XL mark aat ware ensak. Nu æn frælsis man æller kona gyor skipte æller køp med þøm i skatskyldughum jorþum boande æru openbarlikä sum Lagh sighiä, oc lønlikä þera mellom, med þøm forskiælum at hwar skal sitt agha, draghande swiklikä in til sik waar Jngiæld; hwa sum þolict gyor, ær war fulder þyuwer, hwar æffte þy sum þæt ær wært till. Hwilikin med þoliko warþer openbarleka med fullum skiælum oc laghum til wnnin, stande þyufs rætt; oc þæn skatskyldughe gyælde ater oss alla arlika vtskylde aaf are hwario, oc þæt sum Lagh sighiæ.
	Takar nokor vtan lof ællær legho hæst ællær skiuut annars manz, aker, riþer æller gyor nokrä handa awærknæþ med þy han takit hawer, komber æghande æffter, oc fangar alt saman, føre han til þings, oc winne han ællær til þyufs ællær ranzmans, æffte þy sum Lagh til sighiæ. Hwa sum fanga rættæn þyuf oc slæpper hanom før æn han laghwnnin warþer, bøte XL mark. Warþer oc þyuwer laghwnnin, oc dømder til lif at mistä, hwa sum taker løsn for han siþan, gyælde os løsn oc a XL mark. þætt see war ensak.
	Vi hawm þætt forstandit att Tolf manna Næfnd sum næfnd warþer vp a þøn maal sum sannind bør vmsighia, at þe gyora þæm offta wrangt sum rætt, þa hawm wi þætt hoxat, statt oc samþykt med waro Raaþ, at hwem þæs þøkker at næfnden hanum vrætt gyor, aghe þæs waald at wæþia a mot þere næfnd med XL mark, vndi wara sannind at letæn. Falz han aatt wæþiom bøte XL mark i þræskipte, þær af taka en lutt vi, annan maalsæghandin, oc þriþiä næfnden. Tapar oc Næfnden, bøte hwar þera XL mark i Næfndinne ær, oc til þræskiptes; en lutin takin wi, annan malsæghande, oc þriþiä hundærit, oc warþen aldre optar þingbære, witnisbære æller eþbære, oc egh syalfs sins malsmæn, oc heten Skiæmde mæn, oc aldre Næmpdä mæn. Hawa þe oc soritt, þa fastan oc standen vtan kyrkiu, oc bøtin, oc Biscope sin Rætt, sum Lagh til sighiæ.
	Framleþis staddom oc stadfestum wi att hwa sum byuther androm manne, æller leghir til at sla, sargha ællä dræpa, æller oc nokara gyærningh gyora a annan, oc warþer þær til med laghum forwnnin, han skal standa þæn sama rætt, swa som han hafþe þætt syælwer gyort. ﬁætttä oc all þøn maal oc Articuli som før æru saghde, skulu liggyä til førnæmpdo Tolf manna. 	Kyærlek oc goþgierninga vilium wi gyärnä tee allom þeem wara vnderdana friþa, oc biþium æn alla mæn gyärnä oc særlikä þe iwer hawa farit, at þe latin wara vnderdana i friþi wara, þerrä nyuta, oc brytin egh warn stafggha, for þy at wi vilium endelikä, at waar stafgghä þænne oc annar af oss oc waro Raþe samþycter haldes, oc ware vnderdana friþ hawin. Vndris oc egh at Kunungslik ræfst harþer sik, crankom gierningom oc siþwæniom till blygdh oc gengango, sum daghlika vppuäxa oc økyäs meer nu æn i wara fulældrä daghum.
	Nu for Guþz Ræþzins framgangilse oc friþzins økilse, biþium wi Magnus Konunger fornäfnder, iþer vara kiæra Biscopa, alt wart Raaþ, alla goþa Klærka oc Lekmæn, sum rættwiso wiliä älskä, äller gømä, at i vilin valzgyärningä oc þe þöm gyora fori os vppenbara oc kunnogha, oc at styrkya iwer þem at rættä, hwar i sinom staþ, æffter þy sum hanum ær møghelikt. Særlikä

[saknas i kopia; texten från xx] biþium wi oc biuþum þæn allmogha sum waldzgerninger iwergangha, att þe kunnughen oc oppenbarin oss oc warum rætwisum sum giort ær vtan allæn ræddughæ; Sannilika vtan twifl wi willium, aghum oc skulum rætta æptir þy sum fyr ær saght. Til staþfæstilse sætium wi wart Jnsigle for þæssa Skript, oc warra kæro Raadgiwa, sum aghu oc willia baþe med raaþ oc gerningum oss att styrkkia þætt att halda ee aa hwem þætt gangher.